4. Keitä olivat juutalaiset?
![](https://cms.ibep-prod.com/app/uploads/sites/9/2024/01/Second_Temple.jpg)
![](https://cms.ibep-prod.com/app/uploads/sites/9/2024/01/Second_Temple.jpg)
Raamatunteksti(t)
Markus 15
Jeesuksen kuulustelu ja tuomio
Jeesus ja hänen oppilaansa olivat syntyjään juutalaisia. Juutalainen viittaa henkilöön, joka kuuluu Israelin kansaan tai harjoittaa juutalaista uskoa. Sana juutalainen on johdettu henkilöstä Juuda, Israelin kansan esivanhemman Jaakobin pojasta. Juudan ja hänen jälkeistensä muodostaman heimon mukaan on nimetty myös Juudean alue, jossa Jerusalem sijaitsi.
Juutalaisen uskonnon keskiössä oli ajatus, että Jumala oli valinnut Israelin omaksi kansakseen. Jumala oli tehnyt liiton Israelin kanssa ja tuon liiton ehdot löytyivät Mooseksen laista. Uskonnon ytimessä oli usko yhteen Jumalaan ja hänen antamansa lain totteleminen. Pääsiäisen aikana monet juutalaiset niin Palestiinasta kuin sen ulkopuolelta vierailivat Jerusalemissa, jossa sijaitsi Jumalan temppeli. Temppeli oli Jeesuksen elinaikana vielä juutalaisen uskonnon keskiössä. Temppeliin juutalainen pystyi tuomaan uhrin, jos hän halusi sovittaa rikoksensa tai ylipäätään kiittää Jumalaan. Myös Jeesus vierailee Jerusalemissa pääsiäisenä.
Ajanlaskun alussa juutalainen usko oli hyvin moninaista, sillä uskonnon sisällä vaikutti erilaisia ryhmiä. Evankeliumeista tutut fariseukset muodostivat yhden tällaisen ryhmän, jonka kanssa Jeesus on säännöllisesti tekemisissä, kun hän kiertää ympäri Galileaa. Fariseukset olivat kansan suosiossa. Heille tärkeää oli lain oikea tulkinta, sillä he suhtautuivat lain määräyksiin tarkasti. Fariseukset pitivät arvossa myös lain ympärille syntynyttä suullista perimätietoa lain tulkinnasta. Nämä määräykset koskivat usein mm. puhtautta, ruokaa ja sapattia.
Juudeassa vaikutti puolestaan toinen uskonnollinen ryhmä Saddukeukset. He edustivat juutalaista yläluokkaa, joka pyrki pitämään hyvät välit roomalaisten kanssa. Saddukeusten joukosta tuli mahdollisesti myös temppelin papisto. He olivat lain suhteen konservatiiveja, eivätkä hyväksyneet esimerkiksi kuoleman jälkeistä elämää, koska siitä ei ole mainintaa laissa.